Fort! Efter henne!
Stanna!
Allvarligt?
Du är långt hemifrån, Snövit. Trodde du att du kunde undkomma drottningen?
Vi ska föra dig tillbaka. Drottningen ser fram emot att se dig.
- Det blir inget av med det. - Vänta!
- Tack. - Dyk i lugnare vatten nästa gång.
- Du är en... - Ja, en sjöjungfru. Jag heter Ariel.
Det var en gång...
- Fokusera. Koncentrera dig! - Det är svårt när du pratar på.
Och när det blåser, regnar, eller någon skjuter pilar mot dig.
Ja, koncentration är svårt. Det är just det.
- Hitta din ilska och använd den. - Det måste gå utan mörka krafter.
- Du är en bortslösad förmåga. - Du är ett monster.
- Känner du doften? - Av vad?
Rök.
- Det här är en dålig idé. - Hon måste lära sig att använda den.
- Vi får helt enkelt lita på henne. - Det är inte Emma som jag misstror.
Vi behöver prata.
Pan besökte mig. Han...
Han sa att Neal lever och är på ön.
Emma såg honom bli skjuten.
Han sa att han tog honom från lägret när vi var i hans grotta.
- Enligt Pan. Om han talar sanning. - Vad hoppas han vinna på att berätta?
Vem vet varför han gör saker? Han har sina skäl, som inte är goda.
Han talar sanning.
Spåren. Vi måste berätta för henne.
Hon har redan mist Neal en gång. Hon får inte utsättas för det igen.
Han har rätt, och Pan vill att vi berättar.
Ska vi leta efter honom i hemlighet? Jag har aldrig ljugit för henne.
- Du behåller bara en hemlighet. - Och de håller oss från våra kära.
Och ibland skyddar hemligheter dem vi älskar.
- Vad sjutton fick dig att hoppa? - Har du jagats av en elak drottning?
- Då gör man galna saker. - Sånt känner jag till.
- Flyr du undan någon? - Snarare till någon.
Vad heter han? Kärleken är det som gör alla galna.
- Eric. Han är prins i kungariket. - Bor han på land? Är han människa?
Så här är det: Han led skeppsbrott och jag räddade honom. Jag gör sånt.
Han var medvetslös, men när jag såg på hans ansikte så visste jag.
- Kärlek vid första ögonkastet. - Det låter dumt, jag vet.
Det låter inte alls dumt.
- Intressant. - Jag samlar på saker.
Och jag hittade det här.
Det är bal på hans slott i kväll till havsgudinnan Ursulas ära.
Jag hoppas få träffa honom där.
Hur hade du tänkt göra det med en fiskstjärt?
- Hur gjorde du?! - Vet du inget om sjöjungfrumytologi?
Lika mycket som du vet om människomytologi skulle jag tro.
Varje år när tidvattnet är som högst-
- låter havsgudinnan Ursula oss gå på land tills nästa högvatten.
- När sker det? - Om tolv timmar.
Kan du inte be Ursula om mer tid?
Ingen har sett henne på tusen år.
Du räddade livet på mig. Jag kan åtminstone hjälpa dig hitta kärleken.
Tack, men kan du bevara en hemlis?
- Jag är sjöjungfru. - Jo, jag förstod det.
Eric vet inte det. Kan vi hålla inne med det så länge?
- Behöver han inte få veta det? - Låt honom få falla för mig först.
Jag ska bevara din hemlighet.
- Vi måste mörka det smart. - Vart ska ni?
- Hämta vatten. - Hämta ved.
Neal lever.
Neal är...
- Lever han? - Kanske.
Förlåt. Hon förtjänar att få veta.
Du kan inte se framtiden på en plats där tiden står still.
Jag kanske inte kan se framtiden här, men jag kan skapa den.
Var det ett hot? Och jag som lagade din favoritfrukost, stekt ägg i bröd.
- Jag tänkte att det skulle pigga upp. - Jag mår bra.
Visst, Rumpel. Du har mist din son Neal. Igen.
Och Henry kommer du inte åt, för då måste du gå genom mig.
Och det kan du inte. Du vill väl fortfarande ha gulan lös?
- Vad vill du? - Om inte du äter så gör jag det.
Jag försöker ge dig en strimma hopp.
Att om jag dödar dig upphör alla våra problem?
Vi vet båda att det inte blir av, för det sker bara om du också dör.
Du kan åka. Lämna ön.
Och överge min son och Henry? Nej.
Vad är vitsen med att rädda dem? De förlåter aldrig dina hemskheter.
Det vet du inte.
Har du förlåtit din far? Du fattar. Vi är tillbaka vid strimman av hopp.
En fin tjej väntar på dig. Belle, va? Ge upp dårskapen och åk till henne.
Börja på ny kula. Hon ser fertil ut. Skaffa ett barn.
Det är den enda framtid som du kan få. Förutsatt att du vill leva...
Hoppas att äggen smakar.
- Vi ödslar tid. Han leker med oss. - Det tror inte jag.
- Titta. Någon kämpade absolut emot. - Men hur vet vi att det var Neal?
- Någon slogs i alla fall för livet. - Tänker du verkligen gå på det här?
Kör till. Om du vill följa den onda slyngeln så inte mig emot.
- Vart ska du? - Rädda vår son.
- Vi måste hålla ihop. - Nej då.
Du kanske är villig att riskera Henrys liv, men det är inte jag.
Jag är trött på att bara vänta.
- Tänk om hon har rätt och Pan ljuger? - Det kan vara sant.
Ge inte upp, du är skyldig Henry att ta reda på om hans far lever.
Det överträffar mina förväntningar! Passar klänningen? Den är lite...
- Snäv? Korsetter är det. - Hur vet du allt sånt här?
- Jag var prinsessa i ett annat liv. - Du kan bli en igen.
Knappast, men i kväll kan du bli en.
Kom ihåg vad jag sa. Vad är det här?
En mini-treudd.
- Sallads-treudd? - Gaffel. Salladsgaffel.
Så dyrbara är de inte.
Där, titta! Är det han?
Ja! Det är han.
Han ser ut precis som jag mindes. Inte lika blöt, men ännu stiligare.
- Gå fram till honom. - Ska jag bara gå dit?
Kärlek vid första ögonkastet behöver inte manas på.
Vill du dansa? Det kanske är enklare än att gå.
Inga dansar.
Det är en av fördelarna en prins har. Om jag vill dansa så kan jag det.
- Jag heter Eric. - Ariel.
- Du verkar bekant. Har vi träffats? - Jag tror inte det.
- Jag vet var jag har sett dig. - Var då?
Jag var nära att drunkna. Någon räddade mig, jag såg inte vem-
- men jag har haft en dröm sedan dess om ett ansikte. Ditt ansikte.
Omöjligt. Jag är ny här i staden, så hur skulle jag ha kunnat rädda dig?
Jag vet. Ursula räddade mig och visade mig en bild av min framtid.
Det var ditt ansikte som jag såg.
Det är du.
- Ursula är bara en myt. - Jaså? Du finns ju här framför mig.
- Vad förde dig till vårt kungarike? - Tja, jag vill se världen.
Då har vi något gemensamt. Jag reser i morgon för att göra det.
- Va? - Jag har planerat färden i flera år.
I morgon utforskar jag okänd mark: öknen från vårt rike till Agrabah.
Du menar allvar. Jag har alltid velat se världen.
Följ med. Jag ser att du vill. Om jag inte har missförstått.
Nej. Jag menar...
- Ja. Eller, jag menar nej. - Jag pressar dig. Vi gör så här:
Jag väntar på dig i morgon bitti. Om du kommer blir jag överlycklig.
Om du inte kommer... Jag blir kanske förkrossad men jag kommer att förstå.
Verkligen roligt att träffas, Ariel.
Det är kvinnan som räddade Snövit, men jag tyckte mig se en fiskstjärt.
Nästa gång ni låter någon falla mot sin död, se till att personen är död.
- Hon såg död ut. - Nej! Döden ser snarare ut så här.
Vill ni ha fler riddare efter Snövit?
Ni pojkar har visat att ni inte är vuxna uppgiften.
Nej.
Jag har en ny idé.
Se på dem. Fast beslutna att hitta deras försvunne vän.
Apropå vännen, vad gör vi med Neal?
Det är dags att flytta honom. För honom till Echo Caves.
Spelet är på väg att bli intressant.
Du vet inte vad du ska göra, va?
- Nej, det gör jag inte. - Kom hem till Storybrooke.
Och lämna kvar Henry, min familj?
Följ med mig så påbörjar vi en ny familj. Vår egen familj.
- Det vill jag. Vill inte du det? - Nej, du kan inte vilja något alls.
- Du finns bara i mitt undermedvetna. - Nej, jag finns verkligen här.
Ta min hand och tro på vår kärlek så kan vi återvända.
Ta min hand, Rumpel, snälla? Följ med mig hem.
Det räcker nu.
- Faller du verkligen för det där? - Stoppa henne.
- Vad gör du?! - Visar dig sanningen.
Nej!
Se vem du har med att göra.
Pan.
- Jag kysste honom. - Vem?
- Krok. Jag kysste Krok. - Jaha!
- Varför det? - Vet inte. Jag var på bra humör...
- Betydde det något? - Nej.
- Neal förstår säkert. - Om han lever.
Emma, jag förstår dig. Du vågar inte hoppas, men det borde du.
Varför det?
Du förtjänar ett lyckligt slut och såna börjar med hopp.
- Det här var ett stort misstag. - Du fick ju träffa honom.
Jag kan inte be honom ge upp en dröm.
- Du kanske är hans dröm. - Kanske det.
Men jag kan inte be honom välja. Det är inte rätt.
Kan du inte be honom att välja eller vill du inte?
- Du är rädd. - För vad då?
För hans val.
Det här är inte det minsta enkelt.
Lyd mitt råd, då. Gör det svåra:
Var ärlig. Dölj inget. Öppna hjärtat för kärleken. Det är värt risken.
Även om du blir sårad så vet du att du har försökt.
- Jag behöver tid att tänka. - Du har tre timmar. Jag finns här.
Hur ska jag göra? Ja, jag pratar med dig, Ursula.
Havets gudinna. Han trodde att du sammanförde oss, men det är fel.
Säg mig, tjejkompisar emellan, hur ska jag göra?
Inget? Nej, vad hade jag väntat mig av en utdöd mytisk varelse?
Du gav mig ben, men det var allt? Inga svar?
Tack för inget.
Ursula?
Hej...
...Ariel.
Vad är det här? Amatörernas afton? Trodde du ärligt att det var Belle?
- Vad gör du här? - Räddar dig! Från att bli Pans lunch.
Varför bryr du dig?
Jag har campat med drömparet i en vecka utan att komma någonvart.
Om vi ska hitta Henry så behöver jag dig. Rumpelstiltskin.
Rumpelstiltskin kan bara stoppa Pan genom att dö.
Du dödas inte av någon förutom mig!
Vi är de två mäktigaste magiutövarna som någonsin har levt.
Om vi två slår oss samman-
- lär vi hitta ett sätt att klara av en enda självbelåten tonåring.
Du har aldrig konfronterat honom, och att döda honom kräver mitt liv.
Även om jag vill det så kanske vi inte behöver döda honom. I så fall...
...kanske vi kan hitta ett annat sätt, ett annat öde.
Ett öde värre än döden?
Så ska det låta! Där har vi min illvilliga djävul.
- Kan du någon trollformel? - Nej, men jag har något i butiken.
- Varför tog du inte med det?! - Jag skulle döda honom och dö själv!
Jag visste att det inte skulle ske.
Kära du, jag har känt dig länge. Jag kan din överlevnadsinstinkt.
- Den har precis vaknat till liv. - Bra.
Då behöver vi bara en ny plan.
Du får hämta ditt magiska föremål så löser allt sig.
Färdas mellan världar, är det allt?
Ja, det är allt.
- Du är... verklig. - Lika verklig som benen du står på.
- Förlåt om jag var oförskämd... - Kära, söta barn, oroa dig inte.
Jag förstår, men du har även tur.
Jag kan hjälpa till med ditt dilemma.
Med prince Eric?
- Jag måste säga sanningen, eller hur? - Din vän misstog sig.
- Är du säker? - Självklart.
Om du berättar att du kommer från två världar så godtar han inte det.
- Stackars dig. - Hjälper du nu?
Tänk om jag sa till dig att du kan behålla dina ben?
Att du kan gå på land och vara en del av hans värld...
...för alltid.
Utan att någonsin avslöja din hemlighet, att du är en sjöjungfru.
- Skulle det intressera dig? - Självklart.
- Vad är det? Vad har hänt? - Något fantastiskt. För oss båda.
Jag fick en gåva. Jag får leva med Eric och du undkommer drottningen.
- Hur då? - Titta här.
- Vad gör du? - Det här är inget vanligt armband.
Vad är det som händer med mig?
- Du är en sjöjungfru. - Ariel... vad har du gjort?
Jag fick armbandet av Ursula.
Med armbandet får du min fiskstjärt och jag får behålla mina ben.
Du kan fly till min värld, dit den onda drottningen inte kommer.
Du kan få ett underbart liv i havet.
Gav Ursula armbandet till dig? Hon har inte funnits på tusentals år!
- Hon är inte verklig. - Jo, det är hon.
Faktiskt så är det inte helt sant.
Vad är det här?
Har man sett... Vilken fångst!
- Ursula? - Det är inte Ursula utan Regina.
Den elaka drottningen.
Det måste vara här Pan håller Neal.
Om grottan är ett fängelse, var är vakterna?
Det fängelset behöver inga vakter.
- Echo Caves. - Känner du till den?
Enda sättet att rädda någon därifrån är att avslöja en hemlighet.
En hemlighet? Är det allt?
Namnet kommer från talesättet: "Ju större lögn, desto sannare eko."
Grottan begär att man avslöjar en hemlighet som ingen vet.
Det här är löjligt. Hur vet vi ens att Neal är vid liv?
För att det är vad Pan vill. Han vill att vi räddar honom.
Han tror att när vi avslöjar våra hemligheter så krossar de oss.
- Har du problem? - Jag löser det!
Armbandet!
Den som bär det kan inte ta av det. Jaha, glömde jag nämna den detaljen?
- För en gångs skull kan du inte fly. - Lurade du mig?
Du bad en utdöd bläckfisk om råd, men klandrar mig?
- Det här är inte rätt! - Ledsen, du får inte hjälpa henne.
- Ariel, försvinn härifrån. - För en gångs skull är vi överens.
- Inte om du tänker skada min vän. - Hon blir skadad oavsett vad du gör.
Frågan är om du gör henne sällskap-
- eller om du rusar i väg och skaffar dig ditt lyckliga slut?
- Se så, du får ingen andra chans. - Det gör inget, Ariel.
Jag kan inte fly i all evighet. Du har en chans att bli lycklig.
- Eric åker strax, gå till honom! - Lyssna på henne.
Tänker du verkligen ge upp ditt livs stora kärlek för en väns skull?
Förlåt.
Jaha, var var vi någonstans?
Jo, det var så sant... dagens fångst.
Vad gör du?
Håll andan.
Emma!
- Neal. - Gapet måste vara trettio meter.
- Det finns inget att fästa ett rep i. - Så vad gör vi?
Jag sa ju vad vi måste göra. Se det som sanningens minut. Vem vill börja?
Vad händer sen, får vi vingar?
- Jag vet inga detaljer. - Hur vet du att det funkar?
Det finns bara ett sätt att få veta.
- Jag kysste Emma. - Vad gjorde du?!
Jag berättade det för Mary Margaret så det räknas inte som en hemlighet.
- Hur är det din mörkaste hemlighet? - Hemligheten är det kyssen blottade.
Jag trodde inte att jag skulle kunna släppa min första kärlek, Milah-
- och att jag kunde träffa någon annan. Inte förrän jag träffade dig.
- Mary Margaret... - Nej, nej.
Det är min tur.
Sedan förbannelsen bröts och vi hittade varann och Emma...
Mitt i all lycka finns det en sak som jag inte har velat erkänna.
Vår dotter är en vacker, smart och fantastisk kvinna-
- som jag håller mycket kär och som jag är otroligt stolt över.
Men hon är vuxen nu.
Och hur mycket jag än låtsas att det är okej, så är det inte det.
Vi missade det, David. Det vi har är unikt, men jag ville ha något annat.
Vi snuvades på allt. Hennes första steg, ord, leende... Vi missade allt!
- Vad vill du ha sagt? - Jag vill försöka igen i Storybrooke.
Jag vill ha ett barn till.
Inget skulle göra mig lyckligare och jag vet att du skulle bli...
...en fantastisk mamma.
Men det kan inte ske, åtminstone inte med mig.
Vad menar du?
Sextanten var ett svepskäl. Krok tog med mig för att hitta ett botemedel.
- Ett botemedel mot vad? - Drömskugga.
- De vilda pojkarna. Pilen... - Jag var inte tillräckligt snabb.
Jag träffades. Krok lyckades hitta ett botemedel, men det har sitt pris.
Jag kan inte lämna Landet Ingenstans.
Om jag gör det så dör jag.
- Mår du bra? - Ja, men Henry...
Vi ordnar det, men jag ska få ut dig först.
Vad...? Emma, Emma!
Du vet att det inte fungerar så.
Det är ingen fara.
Du kan berätta vad som helst för mig.
När jag hörde att du kanske var vid liv borde jag ha blivit lycklig-
- men jag blev bara vettskrämd. Jag förstod inte varför förrän nu.
Från den stund jag såg dig i New York och du klev in i mitt liv igen-
-så insåg jag...
Jag insåg att jag aldrig hade slutat älska dig.
Och så plötsligt miste jag dig igen-
- och all smärta som jag hade tryckt undan så länge kom tillbaka...
Jag visste inte om jag skulle orka det en gång till.
Jag älskar dig. Det lär jag förmodligen alltid göra.
Men min hemlighet är...
...att jag hoppades att det här var ett trick.
Jag hoppades att du var död. För det vore lättare att glömma dig-
- än att uppleva all smärta som vi genomled en gång till.
- Tack. - Vi har Henry kvar.
- Vet du hur vi kan lämna ön? - Hitta Henry så kan jag få hem oss.
Då hämtar vi Tingeling och sen räddar vi pojken.
- Mår du bra? - Ja.
- Angående det jag sa... - Det är okej.
Jag skulle gärna känna annorlunda, men det kan jag inte. Jag är ledsen.
Var inte det. Efter allt som har hänt behöver du inte ursäkta dina känslor.
Jag är glad att du berättade. Jag har också en hemlighet.
Jag tänker aldrig sluta slåss för dig. Aldrig.
- Jag vet att jag borde ha berättat... - Låt bli. Inte nu.
Jag är verkligen ledsen. Mår du bra?
Jag mår bra. Men du måste ge dig av.
- Va? - Eric. Berätta sanningen för honom.
- Gå till honom. - Han har åkt för längesedan.
- Jag såg hans blickar. Han väntar. - Tror du att han fortfarande är kvar?
Det finns bara ett sätt att få veta. Ge dig av!
- Tack, Snövit! - Ge dig av, bara!
- Ers Höghet? Det är dags. - Bara en liten stund till.
Ingen andra chans, sa jag ju.
Jaha, din röst... Jag tog den.
Det enda som är värre än att avslöja dina känslor och ratas av din prins-
-är att aldrig någonsin avslöja dem.
Att aldrig veta. Att aldrig ens få en chans att uppleva äkta kärlek.
Just precis, kära du, han är borta.
Dags att simma hem igen, lilla sjöjungfrun.
Hej, Regina.
Du! Är du verklig?
Nästa gång du påstår dig vara jag får du se precis hur verklig jag är.
Gör aldrig om det där.
Att kalla på en jättebläckfisk har jag redan försökt.
Du har verkligen roat dig. Jag tänker inte beställa bläckfisk.
Hej, Ariel. Det var längesedan.
Sjöjungfrur kan färdas mellan världar, men de går inte att lita på.
- Jo, den här. Vi är gamla bekanta. - Därav minen av avsky.
Och nu ska hon hjälpa oss.
Visst, ja, din röst.
- Varför skulle jag hjälpa dig? - Jag kan ge dig det du vill ha.
Jag kan ge dig ben, Ariel.
Som du kan styra. Dessutom kan jag ge dig det som du behöver allra mest.
På platsen som jag skickar dig till bor bland annat din prins Eric.
Vad heter den platsen?
Storybrooke.